55 éves lett Bálint Antónia, de 10 évet is letagadhatna a korából
Sok esztendőt tagadhatna le a korából az egykori szépségkirálynő, aki ma is nagyon fiatalos és csinos.
Nagyon nagy formában van Bálint Antónia, aki 55 esztendővel ezelőtt ezen a napon látta meg a napvilágot. Már a 70-es években reklámfilmekben szerepelt, majd sok évvel később, 1991-ben megnyerte a Miss Hungary-t, amivel országos ismertségre tett szert. Óriási karriert futott be, és nem kevés évet tagadhatna le a korából.
“Záporoznak” a “boldog születésnapot” üzenetek. Nagyon nagyon jól esik! Köszönöm! Mosolygós képet tettem ki, így ismernek általában az emberek. Az első soron túl nem olvasnak sokszor tovább, így a lényeget csak azok “láthatják”, akiknek igazán fontos vagyok, és ez így is van jól.” – írta a posztjában Antónia.
Az igazán hozzá közelállók pontosan ismerik a fájdalmait a lelkében, amit nem könnyű feldolgozni. „Ők ismerik a fájdalmakat is a lelkemben. A többieknek nem is kell! Boldognak kellene lennem ezen a napon, de…ez most más. Az első születésnapom édesanyám nélkül. Napok óta rettegtem ettől a mostani szülinaptól. Nagyon rossz!”
Minden évben 11 óra 50 perckor, amikor megszületett, az édesanyja felhívta őt, és „oázott” egyet a telefonban. Ez egyfajta hagyomány volt náluk, és az anyuka rendre elmesélte, milyen kis „csúnyácska” volt a lánya, amikor megszületett. „Minden évben 11.50-kor, amikor megszülettem, anyukám felhívott, és “oázott” egyet a telefonba. Mindig elmesélte, hogy mennyire kis csúnyácska voltam, mikor megszülettem. Picike, nagyon vékonyka kisbaba voltam, lógott rajtam a bőr. Apukám bent a kórházba, anyu pedig félve kérdezte meg, hogy “Na! Milyen?” Apu nagyon “udvariasan” csak annyit mondott, hogy “Majd kialakul!”. Remélem, nem okoztam csalódást!”
Édesanyja már nem lehet vele, ideje korán ment el, így nem élhette meg lánya 55. születésnapját, ami nyilván már nem lehet ugyanolyan, mint azelőtt. „Ezt a kis történetet édesanyám már nem meséli el többet a születésnapomon. Ezzel az emlékkel, sírva indult a mai szülinapom. A gyógyír, ahogy a kislányom bejött reggel, és ragyogó arccal felköszöntött. Ezekkel a pillanatokkal, keserédes érzésekkel indulok neki a mai napnak, és tényleg próbálom boldogan megélni azt a csodát, amit ajándékba kaptam, fájó szívvel emlékezve arra, akinek az életemet köszönhetem. Az édesanyámra.”